Režie:
Sofia CoppolaKamera:
Philippe Le SourdHrají:
Colin Farrell, Nicole Kidman, Kirsten Dunst, Elle Fanning, Oona Laurence, Angourie Rice, Addison Riecke, Emma Howard, Wayne PéreVOD (4)
Obsahy(2)
Dusno až k zalknutí. Tak lze nejlépe charakterizovat atmosféru v izolované dívčí internátní škole, kde se znenadání objeví muž. Jediný široko daleko. Za zdmi izolované dívčí školy zuří americká občanská válka, ale její studentky a učitelky probíhající konflikt neberou na vědomí. Dokud nezaklepe na jejich dveře. Těžce zraněného nepřátelského důstojníka Johna McBurneyho (Colin Farrell) se ujmou v aktu křesťanského milosrdenství, aby ho, hned jak se trochu postaví na nohy, vydaly „svým" vojákům jako válečného zajatce. Jenže John si postupně omotá kolem prstu nejen mladičké studentky v čele s krásnou Alicií (Elle Fanning), ale i jejich staropanenskou učitelku Edwinu (Kirsten Dunst) a především ředitelku školy (Nicole Kidman). Ve všech se díky němu probouzejí emoce, které ještě nebo už dlouho nezažily. O to jsou ničivější a nebezpečnější, protože John si neuvědomuje, že se ocitl uprostřed bitvy, která je strašlivější než všechny boje probíhající války. (Cinemart)
(více)Recenze (210)
OK, nádherný obrázky, skoro tableu vivant, fantastický přirozený svícení, charismatický cast, ale já se ptám: PROČ? Existuje pro to hezké slovo - všechno v tomhle filmu je "underwritten". Charaktery i příběh, který se kupředu pohybuje prostřednictvím prudkých zvratů v náladě jediného mužského charakteru. Chápu, že Sofinka chtěla obrátit perspektivu, ale nepodařilo se jí to. Oklamaný / Oklamaná / Oklamané jsou totiž příliš prázdné na to, aby nabídli/y materiál k subverzi. Nakonec to nejlíp vystihla jedna americká divačka, která při odchodu z canneského Palais de Cinema utrousila: COMPLETELY USELESS. Souhlas. ()
Na hodinu a pol dlhý celovečerák dejovo riedke. Dobre zahraná zdržanlivosť a nevinnosť (rozumej spiaca sexuálna túžba) viktoriánskej Kirsten Dunst; a ďalšia skvelá kreácia Kidmanky čoby hlavy domu sú tým jediným, čo ma tu zaujalo. Pri mnohých scenách sa polovica sálu (vrátane mňa) smiala. Sofia zabudla, že súčasný divák nie je jedným z protagonistov jej filmu, jeho doby. Keď už opodstatnený remake pre súčasné publikum, mal ho urobiť Guillermo del Toro. A s poriadnou dávkou kečupu. ()
Když si partička krutě zanedbávaných a notně zduřelých jižanských panen pořídí nového zahradníka v podobě fešáckého unionistického zběha, je to mlaskání slyšet až v Savahah, prokrvené dusno by se dalo krájet a schyluje se buď k pořádné hromadné mrdanici nebo ke vzájemnému kundímu psychoklování. Výsledkem je však v tomto případě unylý zbytečný sračkovitý rymejk bez čehokoliv a o ničem, v němž se schýlilo akorát tak k šesti skupinovým motlidbám, čtyřem hromadným večeřím, dvěma hudebním produkcím, okopávání záhonů, nějakému tomu vyšívání deček, první pomoci, druhé pomoci a finální pomoci, prokládaných bandou vzdychavého očumování tentokráte mimořádně slizkého Kolína, který ve srovnání s Klintovým machistickým šarmem působí jako přiteplený jeliman, co se stará akorát o to, jestli má ve vlasech dost gelu. Nulový spád, nulový děj, nulová dramatizace, nulová atmosféra, prostě jen hodina a půl ploché kostýmní nudy a toporně otravné strojenosti jižanského bontonu s profláklýma držkama. A tak jediným společným prvkem s původní solidně zdramatizovanou, atmosférickou a místy až mrazivou Istvůdovkou je opět vskutku hororové osazení té pičí farmy, kde by nepedofilní, alespoň trochu estetický heterák rozhodně neměl do čeho píchnout. Kolín si oproti Klintovi věru nijak nepolepšil a opět má kromě bonusového čokoládového babochlapa k dispozici pouze tři škaredé děti, dvě obskurně ohavné juniorky a jednu už kapku zteřelou a žluklou škebli. Ale ani on, stižen patrně těžkým válečný traumatem, nezaváhá, trefí rovnou do hnědého a před svou krásnou, esteticky vyváženou, něžnou a zkušenou pravačkou dá raději přednost Dunstce, která by z fleku mohla xichtem plašit masařky. Úchyl jeden! ()
Jemnější, senzuálnější a sofistikovanější zpracování románu Thomase Cullina, než jaké v roce 1971 natočil Don Siegel s Clintem Eastwoodem. V původním filmu představovaly zkázu muže žárlivé a pomstychtivé ženy, které nedokázaly potlačit svůj chtíč. Chápu proto rozhodnutí Sofie Coppolové zpracovat stejný námět tak, aby výsledkem nebyl film vyjadřující mužskou paranoiu z ženské hysterie a v němž jsou jižanské krásky definovány výhradně svou sexualitou (nebo její absencí). Coppolová vypustila širší historický kontext a nahradila jej nadčasovým vyprávěním o souboji pohlaví a dívčím dospívání. Podobně jako ve Smrti panen nebo v Marii Antoinettě své hrdinky uzavírá do zlaté klece, která jim poskytuje určité výsady, ale současně jim brání ve svobodném projevení jejich individuálních zájmů. Tato uzavřenost se v Oklamaném projevuje také v ignorování vnějšího světa, odpovídajícím hledisku privilegovaných bílých dívek, které zajímají pouze jejich vlastní potřeby. Oklamaný je přes zdání plochosti a povrchnosti vrstevnatý, podvratný a vtipný film s nejednoznačným vyzněním (více tady). 85% ()
Mimózny Farrell, zopár hysteriek a 50 rovnakých záberov spoza veľkého stromu na majestátne stĺporadie pred vilou. Stará verzia s Eastwoodom je oproti tomuto kastrátu vrstevnatá historická dráma. ()
52 MFF KV ()
Ach, jak já tomu Kolinovi rozumím! Já se cítím Oklamaný svými hormony dennodenně! Podívejte, jsem jenom slabý muž a ono mít píču není žádná kvantová mechanika. Příklad z nedávna: Bohatě stačí, když mi v telefonu lehce svůdně (na stupnici svůdnosti od jedné do sta nemusíte ani na stupnici být) řeknete, že vám došel ananasový džus a kéž by se tak našel někdo, kdo by vám ho doplnil. V ten moment se mi zatmí před očima v důsledku hromadnýho odlivu krve z mozku, péro se mi stočí jako buzola po směru životního šuku, já okamžitě zanechávám veškerých činností, i kdybych zrovna někomu operoval srdce, a vydávám se přes devatero hor, řek, lesů, pouští, minových polí, v chladu, horku, bouři, hurikánu, na kajaku, velbloudovi, rotopedu, bez bot, peněz, otázek, přímo rovnou po vůni poševního výtoku. Jelikož moje pohlavní pudy řídí pouze jediná mozková buňka, která 24/7 řve go!Go!GO!, začnu si důležité organizační dotazy pokládat zpravidla při překonávání posledního poschodí. Byla to vůbec výzva k sexu? Neměl bych ten džus radši koupit? A nevolal jsem si vlastně s mámou? Tak takhle těžký život má člověk, co je otrokem svého z celého žaluda nenasytného ptáka. Ach, jak já tomu Kolinovi rozumím! ()
Sofii Coppolu mám rád a i přes absenci dechberoucích projektů v poslední, ehm, dekádě se na každý její kousek těším. To byl i případ Oklamaného, komorního historického dramatu o událostech, které se prostě musejí stát při příchodu mladého muže do čistě ženské komunity. Jako poctivý buran neznám knižní předlohu a ani jsem neviděl čtyři dekády starou adaptaci s Clintem Eastwoodem, troufám si ale říct, že přesně tohle je téma, které Sofii dost sedne. Podobně jako ve Smrti panen i zde představuje plejádu ženských postav, z nichž každá svým jedinečným způsobem dokazuje, že jí přítomnost nevinně se tvářícího Colina Farrella není lhostejná. Je sympatické, že řevnivost mezi hrdinkami spočívá spíše v nevyřčených náznacích než teatrálních scénách, jak se ostatně na sešněrované 19. století i sluší. Ve vzduchu je cítit hutná atmosféra a vy jen napjatě čekáte, jakou katarzi si Sofia skrze své precizně vykreslené charaktery nachystala. Ta nakonec není tak emocionálně zdrcující jako u Ztraceno v překladu či děsivě osudová jako v případě Smrti panen, ovšem i tak budete odcházet z kina s trochu vyděšeným přemítáním, co že to v sobě vlastně máme. Chlapi i ženský. ()
Herecky vynikající Nicole Kidman i Colina Farrella mám velmi rád, ale i mladé štěňě Elle Faning má něco do sebe. Čekal jsem větší dusno po Psychologické stránce i erotické k čemu se poslední půl hodinu slušně vybízelo, jen škoda, že to ukončili tak rychle. Dalo se to sledovat, ale mohlo to být lepší.60% ()
Hodinové čekání na vrchol, který za hodinové čekání rozhodně nestojí. Spousta kradmých pohledů, upřímné zvědavosti a potlačovaných emocí totiž odedře černou práci pro gradaci, která mi přišla jak z jiného, podstatně méně povedeného filmu. Odpovědi na otázky, které mě zajímaly nejvíc, zůstaly schované v tichých ženských postavách. Sofia Coppola definitivně ztrácí svoji nezaměnitelnost. ()
Pozerám, že môj názor na film sa začína čoraz viac vzdaľovať od našej tzv. CSFD elity, ktorá rieši v súvislosti s Coppolovej filmami úplne nepodstatné veci (eufemizmus pre kokotiny) ako dej a tak podobne. Sofia Coppola predsa bola vždy o atmosfére, herectve, pocitoch, problémoch v komunikácii postáv a perfektných obrázkoch a ak od nej po toľkých filmoch čakáte nejakú hutnú epiku, ste naivní. Tento film urobil Philippe Le Sourd a jeho osvetľovač, lebo takto krásne mäkko nasvietné interiéry som asi ešte nevidel a naozaj to pripomínalo rozpohybovanú galériu (Tommy987™) a herečky, z ktorých to svetlo robí priam renesančných anjelov až kým nevystrčia rožky. Z hercov by som vypichol asi výkon Kirsten Dunst lebo tá tu predviedla zas inú polohu ako v ostatných Coppolovej filmoch a myslím že prehrala aj Kidmanku, ktorá je tu tak trochu stále Kidmanka. Elle Fanning si tú naivnú nádržku fakt užívala a bolo to poriadne vidno; ak to dievča bude pokračovať vo výbere takýchto filmov, do desiatich rokov bude herecká extratrieda. Takže za atmosféru, obrázky, nasvietenie, Kirsten a Elle u mňa 9/10. ()
Přemýšlím o tom, jestli to zásadní osekání o většinu motivů oproti filmu s Eastwoodem vedlo k něčemu jinému než ke zmatení a banalitě. A zatím si myslím, že ne. Že jde jen o krásně nasnímanou tezi, přičemž tu však máme už zcela vypracovanou studii. Nejde říct jediný důvod, proč upřednostnit tento film před originálem (vzhledem k tomu, že Coppola přejímá název filmu a ne předlohy, se na film jasně odkazuje). Škoda. ()
Kdyby se udělovala nějaká cena za nejnudnější filmy, tak Sofia Coppola bude žhavou kandidátkou na vítězství. Film jsem viděl už před delší dobou a v podstatě jsem ho úplně vypustil z hlavy. Vzpomněl jsem si na něj až teď, když jsem v televizi natrefil na originál s Eastwoodem. Nutno dodat, že toto sice byla nuda, ale originál byl snad ještě horší. Když teda budu srovnávat s originálem, tak nakonec tomu ty 3 hvězdy dám, protože tohle aspoň má chvílema docela slušnou atmosféru a celkově to bylo takový uvěřitelnější. 50% ()
Perverzní atmosféru se podařilo navodit na výbornou. Puritánská předloha však Coppole nedovolila zařadit vyšší rychlost a iracionální řezničina v závěru je spíše k smíchu. Přesvědčit hned tři áčkové herce, aby šli do projektu, který skončí v šedém průměru, je ovšem umění. ()
No teda, vůbec nechápu, co tím Sofia chtěla říct. Celý film působí jako debut nesebevědomého začátečníka, který neumí hercům vysvětlit, jaké emoce mají hnát film kupředu, a potom se bojí chtít záběry opakovat, protože by jim stejně nedokázal popsat, co chce, aby udělali znova a jinak. Prej že Nicole v jednom záběru vyzařuje pět emocí najednou. To sotva. Myslím si, že jsem docela vnímavý a empatický divák, a tady ani nejsem schopná pojmenovat, jaký byl ryze mechanický záměr - kdy to kdo měl myslet upřímně a kdy to "hrát", jaký level inteligence a všímavosti měly které postavy mít a podobně. A což teprve kdybych se pokoušela hledat nějaký přesah a čachrování pro potěchu diváka. Přijde mi absurdní a doslova neuvěřitelné, že za tohle dostala v Cannes cenu za režii. ()
Zkrátit to o polovinu a bylo by to koukatelné. ()
Modrokabátnický lišák v jižanském kurníku. Obyvatelky v pozdvižení na něj zřizují pořadník a je jen otázkou času, kdy z toho babince bude otráven.. Venku líný opar přirozeně plyne kolem španělských mechů, uvnitř přírozeně nasvícená mizející zdrženlivost a všude přirození zmítaná touhou. Potud Coppola ještě drží v rukou triumfy atmosféry, jenže od okamžiku, kdy se mávnutím kouzelné pilky stane ze zdvořilého vojáčka a modela z reklamy na Mrože agresivní maniak, se z toho stává něco, co už neuhraje ani Colin Farrell.. ()
Kirsten Dunst je možno sledovat pod taktovkou Sofie již po dvě desetiletí a co film, to rozkoš. Nyní poprvé k sobě přizvaly také Nicole. A výsledek? Nádherný vizuální zážitek, který je vyprávěný vlastním tempem, pouze s diegetickou hudbou. Skvělé téma z občanské války kazí pro našince pouze fakt, že původní román nebyl přeložen a chybí toliko kontext. ()
Sofia Coppola vždycky spoléhala spíš na emoce než na historickou epiku a v tomhle osobním příběhu ženských pohnutek a pocitů je to nejinak. Odpovídá tomu délka, příběh i filmoví hrdinové, jimž dominují především Kidman a Dunst. Farrellův charakter má uprostřed filmu všechno v hrsti a pak začně dělat nepochopitelné a nelogické (scénáristické) chyby. Vzhledem k velmi pozvolnému stupňování příběhu to působí jako pěst na oko. Jinak samozřejmě tradičně super kamera, jak se u historáku sluší a patří. Nelze se však ubránit pocitu, že některá interakce hlavních hrdinů vypadá, jako když Coppola natočila v jedničkách devadesátkovým způsobem devatenácté století. ()
Sofia Coppola to má pořád v ruce, podejť by ne, když je z tak slavného rodu. Škoda, že netočí častěji výraznější filmy, jelikož něco tak komorně atmosferického jsem už dlouho neviděl. Sice jsem si nějak dle traileru vsugeroval, že nás čeká nějaké mysteriózno a stále jsem čekal, kdy už to konečně přijde. Nakonec je Beguiled "jenom" erupcí lidských emocí, intriků a žárlivosti, která v druhé polovině vygraduje do neskutečných rozměrů a o to překvapivěji poměrně zlehka končí jedním krásným záběrem. A funguje to. Funguje to opravdu neskutečně i díky hřejivé a stejně tak komorní hudbě a vzájemné sympatie Kirsten Dunst a Colina Farrella jsem si užíval každou minutu. A na příští rok bych si dal hned takovou pecku znovu. ()
Reklama