Režie:
Tomáš HodanScénář:
Tomáš HodanKamera:
Jan Baset StřítežskýHudba:
Jakub KudláčHrají:
Kryštof Hádek, Oldřich Kaiser, Marek Adamczyk, Vladimír Pokorný, Judit Pecháček, Jan Hájek, Gabriela Pyšná, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Bastian Beyer (více)Obsahy(1)
Krkonoše před první světovou válkou byl chudý kraj, kde se střetával český živel s německým. Bohumil Hanč byl nejslavnější český lyžař své doby, vyhrával závody doma i v zahraničí. Všestranný sportovec Emerich Rath se jako jediný Němec zúčastňoval českých závodů, ostatní Němci z Krkonoš je z nacionálních důvodů bojkotovali. Hanč a Rath se proto dobře znali a setkali se i na startu významného závodu v březnu roku 1913. Po prvním kole se počasí na hřebenech prudce zhoršilo, vypukla sněhová vánice a všichni postupně vzdali. Hanč zůstal na trati sám, závod o první místo se ovšem změnil v závod o holý život. Vrbata stojí na trati jako jediný divák, Rath se vydává Hančovi na pomoc a všichni tři začínají v nelidském mraze a neproniknutelné vichřici psát příběh o hrdinství, odvaze, vůli a přátelství. (Bontonfilm)
(více)Recenze (372)
Překvapilo mě, jak moc je tato památná událost amatérsky, bez emocí, nudně, neherecky, televizně, zmateně zpracována. ()
Krakonoš, lyžníci a střízlivý Kaiser je exekučně nadstandardní, poměrně dobře navoskovanou, jednoduchou a snadno žehlitelnou předělávkou Kožíkových Son of a whore. Takže ani příliš nevadilo, že jako správná Krkonošská pohádka téměř přebírá původní komunistickou propagandu a dělá z obyčejného nezodpovědného, soutěživého kokota, který polonahý v chujavici prostě jen nevěděl, kdy přestat, až vychladil i svého nejlepšího kámoše, málem sportovce století a národního obrozence, co tenkrát mimo záběr natuty trénoval tak, že pravidelně běžkoval do Vratislavic mlátit a ponižovat malého Henleina. ()
Filmů o sportu stále mnoho netočíme a tady si ho diváci užili vrchovatě. Stejně jako exkurzu do historie, nebo noblesního Oldřicha Kaisera, u kterého mi připadá, že čím starší, tím zajímavější role dostává. Výborné, pane Hodane! ()
Tomáš Hoden jako režisér výborný, opravdu jeden z mála českých filmů, který na mě působí profi i divácky, má napětí, atmosféru a odpornou zimu. Emotivní síla závěrečné pasaže je naprosto dokonalá, žádný slova, jen záběry a pohledy, v české kinematografii kde se každej potřebuje vykecat jak Castro věc nevidáná. Bohužel Tomáš Hoden jako scénarista už tak dobrý není nechat celý příběh v Hančových časech to bych ocenil film snad pěti hvězdama, takhle jinak kvalitní biják táhne scénář ke průměru. ()
Na hřebenech Krkonoš začíná závod, ve kterém změří síly čeští a němečtí lyžaři. Jde o čest, ale brzy v něm začne jít o život a ne každý zvládne dojet do cílové rovinky. Poslední závod lehce trpí tím, že nakousne spoustu zajímavých témat, která nezvládne pořádně rozvinout, ale v základu zůstává hlavně drsným a nečekaně poctivým a intenzivním survival thrillerem, který svou technickou stránkou vysoce převyšuje českou konkurenci a v žánru obstojí i mezi světovou špičkou. ()
Výborná záležitost s přesahem. Není to jenom o příběhu Hanče a Vrbaty a o tom, proč mají pomník na vrcholcích Krkonoš. Ukazuje to i náladu na sklonku doby Rakouska-Uherska mezi Čechy a Němci a zachází to až k období totálního komunismu, čímž si film taktéž velice umě kope i do tohoto režimu. No a v mezičase vypráví smutný příběh Hanče a Vrbaty, který v první polovině je víc v poklidu, aby z toho ke konci udělal hodně atmosferický survival horor. Za mě super a herecky to tu taky fantasticky jiskří, byť nejlepší je tu opět Oldřich Kaiser. Jeho role je zde naprosto fantastická. Přitom komunisty v původním filmu Synové hor totálně smazaná. ()
Dokumentarista a scenárista Tomáš Hodan se zkušenějšímu Marku Najbrtovi díval přes rameno při filmování Čertího brka a Prezidenta Blaníka zjevně důsledně. Jeho celovečerní režijní prvotina totiž nabízí o poznání víc než „jen“ důstojné zfilmování výrazného historického příběhu o dvou kamarádech, kteří za tragických okolností nalezli smrt v krutých horských podmínkách. Natáčení na lokacích totiž dodává vizuální stránce hloubku a zvuk ledové vichřice bourá aparatury kina. Je velmi příjemné vidět řemeslně precizní snímek vzniklý v našich podmínkách, přesto se však určitým chybkám vyhnout nepodařilo. Předně jde o občasnou zkratkovitost, nedotaženost některých linek a témat – což je zřejmá daň za jejich velký počet, navíc rozkročený mezi dvěma časovými liniemi. Přestože by jejich propojení mohlo působit organičtěji, pohybujeme se na úrovni pro současnou tuzemskou tvorbu poměrně vzácné – totiž hledání nedostatků okem náročného diváka. Jako celek je však Poslední závod rozhodně zdařilým kouskem, kterému srdíčko nechybí. Více zde. ()
Novodobý remake legendárního filmu Synové hor Čeňka Duby z roku 1956 se vlastně celkem povedl, příběh úmrtí našich dvou slavných dřevních závodníků v běhu na lyžích Hanče a Vrbaty přímo v průběhu závodu je sám o sobě nosný a aktualizaci si jistě zasloužil, překvapilo mne, jak i současní tvůrci akcentují obrozenecký rozměr a točí v intencích x-té fáze národního obrození, plus byla pozornost, kterou si jistě zasloužila postava Emericha Ratha, minus ale obsazení, Kryštofu Hádkovi jsem Bohumila Hanče nevěřil a nostalgicky vzpomínal na Josefa Beka. Největším minusem je ale to, že se mi původní Synové hor z 50. let líbili o něco víc než tato novodobá adaptace... ()
Šla bych na běžky. (3,5*) ()
„POVĚST NELHALA…“ Tak hodně mě baví casting. A pak to, že je to vlasteneckej film. Myslím, že většina z vás ví píču, kdo byl nějakej Hanč a už vůbec nepolemizuju o tom jeho posledním závodě. Takže pro mě, je to super sblížení s osobou, kterou jsem neznal. Parádní historická vzpomínka nejen na člověka, ale i na tu dobu, kterou jsme v dějepise proletěli, jako Hanč Krkonoše. P.S.: Natočí už kurva někdo konečně toho Bicana? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Dozvím se, že Český lyžařský svaz… (dozvíš se!). 3.) Furt slyším „Kdo, když ne ty?“ /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Poslední závod mě strašně štve, protože to je film, kde je toho hodně dobře, a podařilo se natočit dramatický film z Krkonoš, kde se běžkuje, který nevypadá vůbec směšně, což jsem nevěřil, že jde (teda krom scény, kde Judith zjišťuje, že její manžel minulý den umrzl, tak, že potká před boudou tlupu lidí, kteří táhnou jeho nezakrytou mrtvolu, a přestože si jí všimnou, jí bez zájmu minou. To jsem se trochu zasmál. Ale práce s jedinou ženskou postavou je ukázkově česky špatná obecně) Ale z sledovaných událostí se prostě nepovedlo seskládat "příběh". Je to film o tom, že se Češi a Němci nemají rádi, pak se zhorší počasí a někdo umrzne, a pak umrzne ještě někdo, kdo ve filmu prakticky nebyl, a mezi tím se přepíná do padesátých let, kde se něco děje postavě, která někdy byla ve stejné scéně jako hrdina... Je to škoda, protože míň by asi bylo fakt víc. 50 % ()
Sice mě lyžování absolutně nezajímá, ale jak vidno, tak na počátku 20. století to byl docela sebedestruktivní sport. Během toho závodu mi byla zima i za ty závodníky. Akorát by to bylo zajímavější, kdyby víc prostoru dostala postava Emericha Ratha. Přišlo mi, že ten Bohumil Hanč byl zajímavej opravdu jenom tim, že se mu povedlo umrznout. Jinak mi jeho postava moc zajímavá nepřišla. Ale na český poměry se jedná o docela slušnej film. Lepší 3 hvězdy. ()
Jedna polozapomenutá legenda z dřevních časů českého sportu dostala důstojnou filmovou poctu a to není málo. Největší frajer byl však Emerich Rath, o tom žádná. Hodan si snad troufne i na větší projekty, protože jistý talent pobral a na šaškování v televizi tady jsou určitě hromady jiných telat. ()
„Co děláte tady?“ - „Mám to tu rád. Před válkou, ještě před tou první, jsem tady měl kamarády. Závodili jsme na lyžích. Vídali jsme se sice jenom v zimě, ale hory vytvoří mezi lidma silný pouto.“ Chystá se poslední, ale o to prestižnější závod, ve kterém Češi musí zvítězit za každou cenu, protože jsou to přece jejich Krkonoše…Velmi kvalitní technická stránka (s dominantní kamerou) mě nadchla prakticky hned, a poměrně rychle jsem přijal za svou i hudbu, která mi zpočátku neseděla. Příběh mě chytnul postupně, ale jakmile se začalo závodit, napínavá atmosféra mě vtáhla do té vánice k ostatním, a mráz s chladem se přenesl i na mě. Emocionální síla snímku mě každopádně směrem ke konci dostihla. Netvrdím, že je film dokonalý, osobně bych ocenil méně času věnovaného socialistické dějové lince (přestože i ta měla cosi do sebe), a akcentovaná otázka původu a národnosti mě kupodivu spíš minula (zároveň nemám srovnání, neb jsem starší zpracování tématu s názvem Synové hor neviděl), ale vychází mi z toho celkově solidní 4*. ()
„Nekřížit ski!“ Rekonstrukce největšího pořadatelského selhání od dob, kdy Feidippidés běžel z Marathónu do Athén, boduje svou autenticitou v exteriérových scénách, hřmotnou hudbou (úvod s horizontem připomínal něco mezi Vlčí boudou a Věcí) i odpočatě vypadajícím Oldřichem Kaiserem v roli smířlivého hlavního hrdiny, nicméně při zacházení s postavami (především těmi ženskými) si ty jasanky zasloužily o něco lépe promazat.. Apropo, určitě nejsem sám, kdo si u písňového souboje v krčmě vzpomenul na ten německo-francouzský v Casablance.. ()
Tyhle historické látky, v nichž se má shlukovat akce s povrchní historickou lekcí a tragickou romancí jsou na vymření přesně proto, že je takhle bezvýrazně už nelze točit. Kde je nějaká režijní vize, která by se dokázala rozhodnout, po jakém z toho množství motivů ostře vystartovat a držet se ho, aby to nevypadalo jako rozbředlá televize pro všechny a pro nikoho, ve který se mihne Eva Samková, protože... to dobře zpropaguje na Instagramu? ()
Mám hodně rád sportovní filmy, a na poslední závod jsem se moc těšil. Film má historicko-politický kontext, má napětí, a povedenou technickou stránku. K čemu to ale všechno je, pokud je scénář nepolíben dramaturgií. Ve výsledku má divák pocit, že v první půlce ještě koukal na nacionalistický sportovně-společenský konflikt, a v té druhé na pietně lítostivý film jěště před tím, než by kdokoliv umřel. Výsledný dojem je rozporuplný, a tak se dá říct, že se jedná o promarněný potenciál. "Zátopek" měl taky své mouchy, ale jednalo se o mnohem komplexnější počin, který si s radostí pustím znovu. ()
Alternativní ztvárnění tragických životních osudů Hanče a Vrbaty prolnuté životním osudem jejich německočeského druha Emericha Ratha vyniká i skvělým vystižením dobového hraničářského vlastenectví a naopak německočeského protičeského šovinismu. Celá věc měla svůj zvláštní kontext: za necelého půldruhého roku vypukla první světová válka, proti níž sněhová bouře na krkonošských hřebenech byla spíše jarním vánkem. Vědomí, že jsme s to natočit i takový film je velkým povzbuzením. Podcenit nejde ani jeho poznávací záběr a specifický regionální svět, který je v jeho ohnisku. Připomenutí jmen prvních českých "sportovníků"-vlastenců také není od věci. Celková úroveň včetně hereckého obsazení, v němž vyniká Oldřich Kaiser je vysoko nad polistopadovým standardem českého hraného filmu. ()
S odstupem necelých 70 let vznikla nová pocta českému ski. Příběh Hanče a Vrbaty nově vzpomenul také na Emericha Ratha, což je jedině dobře. Poskládat tolik příběhů v jeden celek nebylo snadné a výsledek je nad očekávání výtečný. Český nacionalismus z doby konce Rakousko-Uherska, bergfilm, sportovní drama a pokrytectví 50. let, to vše zrcadlí naši národní povahu a zátěž, kterou v sobě nosíme. Poslední závod je vystavený na podobném oblouku jako Obslouhoval jsem anglického krále a nevšedně mu to svědčí. Film roku. ()
Je to už pomerne dávno, čo som sa pri nejakom českom filme dostal do bodu, kedy ma dejovo neohúril. Celý čas mi chodilo po rozume, kedy nastane ten zlom, kedy príde ten okamih, aby som si povedal, tak toto je česká "klasika", kedy má film skutočnú hodnotu. Ja nespochybňujem samotnú udalosť, v závere občasný zásah do emocionálnych buniek. No ako celok, mi tento projekt opierajúci sa o skutočnú udalosť, neprišiel nijak extra zaujímavo podaný. Dobrý film, no ničím extra, lebo presne ako napísal Arsenal83, trebalo ísť viac do hĺbky okolo priateľských vzťahov, no najmä národnostných konfliktov, pretože práve tie by tomu dodali ten správny šmrnc .. ()
Reklama