Režie:
Peter BebjakKamera:
Martin ŽiaranHudba:
Juraj DobrakovHrají:
Jan Cina, Jenovéfa Boková, Martin Finger, Jan Nedbal, Adrian Jastraban, Alexander Bárta, Judit Pecháček, Elizaveta Maximová, Julius Oračko, Dana Černá (více)Epizody(3)
Obsahy(1)
Dramatický příběh slibného mladého herce zasazený do počátku padesátých let dvacátého století. Mnoho mladých lidí tehdy muselo volit stejně jako on: totalitnímu režimu se postavit, přizpůsobit, nebo se na něm dokonce aktivně podílet. Volba hlavní postavy minisérie Herec je přitom ještě o řád složitější. Standa v sobě totiž skrývá velké tajemství. Pro někoho traumatizující handicap, pro něj však překvapivá cesta ke kariéře. Minisérie je studií lidského charakteru a jednání ve vyhrocených situacích, kdy otázka morálky a chování hrdiny není zdaleka jednoznačná. (Česká televize)
(více)Recenze (187)
Silný námět z počátků bolševického marasmu, v úžasném Bebjakově zpracování. Tak dobrou režii jsem od něj neviděl od Spravedlnosti. ...Poslední část jsem nechal na dnešní den oslavy svobody. Je třeba si připomínat jak chutná nesvoboda, lámání charakterů a totální deprese v kleci z ostnatého drátu. ()
Velmi kulantní, na poměry našich lůzrů a hnojů až unikátní homokládovina o charakterově pokřivené, bezpáteřní buzně, která hladce rozdělila zdejší tlučhuby na základní dva tábory – nadšeně pětkující neomarxistické teplomety, kteří se v tom odporně homofobním světě, málem vyvražďujícím a nesnesitelně diskriminujícím princezny s ohryzkama, jakože „konečně veřejnoprávně dočkali něčeho natočeného bukanýrem, v hlavní roli s bukanýrem a o bukanýrech“, a sveřepě odpadující pravotočivé šosácké teplostrachy, kteří viděli „buzeratské odpornosti, prý až porno, nechutnou propagaci LBGT+DDPPP a prý dokonce i multikulturalismu, kterýžto HNUS!!! nemá absolutně co dělat na jimi měsíčně nuceně sponzorovaném médiu!“. Docela neprogelovaná prdel na tom celém je, že tato opravdu scénáristicky originální až sqostná, zábavná a skvěle natočená i zahraná minisérie v podstatě ukazuje, že fanatičtí levičáci jsou ti nejhorší zmrdi z nejhorších a ústřední řiťopich je prvoplánově vyobrazen jako natolik slizká, odpudivá a bezcharakterní mrdka, že by ho nevzal do mlýnu snad ani Jirka Hromada jako cvičný terč. Každopádně tady neváhám, ač z trochu jiných - seksuálně nedezorientovaných a neideologických pohnutek, nonšalantně přehazuji růžové boa kolem krku a s afektovaným „tssss“ na rtech vrtíc prdelí se bodově přidávám ke zdejší homoklice. Jen bych, hošššy, až tolik neleštil nad hereckým projevem té Ciciny. Typově to byl sice trefně vybraný hnusáček, ovšem jakožto směroplatný homoseksualista v jednom kuse teatrálně až hystericky přehrával. ()
Taky jsem si nejdřív říkal, že příběhů o temných padesátých letech už bylo natočeno dost, než mi došlo, že to pořád není důvod nenatočit o těch stejných letech něco z jiného pohledu. Snad tenhle po technické a dobové stránce poctivý, v mnoha dějových zvratech však lehce nelogický seriál přivede diváky k případu Vítězslava Vejražky, rozhodně však ukazuje, jak ošidné je vyjednávat s ďáblem. ()
Tak tohle byl hodně silnej a kvalitní destilát. Jan Cína je jeden z největších talentů co jsem v poslední viděl. ()
Jednoznačně hodně solidní dobové drama, které z komunistů po právu zase dělá svině, které jsou a vždycky budou. Navíc Jan Cina tu svojí roli herce zahrál prakticky dokonale. Nicméně se nemohu zbavit dojmu, že celý námět by si zasloužil spíš film, než třídílnou minisérii. První dva díly šokují tím, co všechno si komunisti dovolili, ale je to pořád tak jako dokola. Vyplatí se ale počkat na závěr, protože třetí díl nejen, že nabízí perfektní filmové napětí, ale navíc diváka šokuje závěrem, u kterého mi dokonale zatrnulo. ()
„JÁ V ŽIVOTĚ NĚCO DOKÁŽU!…“ Příběh o tom, jak chtěl chudej (a ideově závadnej) chlapec zvrátit osud… Herectví má spoustu podob – hlavně v časech, když hřídel byla víc než žena. Perfektně ukázaný aspekty estébáctví! A poslední díl? Kurva, jak z epizody o Králi Šumavy! (Nebo majora Zemana!) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Hledám všechny významy pro přízvisko „Bejt kurva“. 2.) Mám čich na teplouše. PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ** ()
Cina si to užíval. Děvka 🤣🤣🤣🤣 ()
Statisticky vygenerovaný kýč, který nemá náznak rukopisu. A to není špatně jen kvůli nějakým autorským ideálům, ale jednoduše proto, že tohle nic není jak číst a jak vnímat - je to natočeno jako cokoliv, takže to nemá na základě čeho navázat komunikaci. Hraje Cina špatného herce, nebo špatně hraje herce? Kdo ví. Jeho postava je nečitelná, ne ale ve smyslu ambivalence, ale naprosté prázdnoty, protože neopouští rámec melodramatické zkratky ani po čtyřech hodinách. Proč to má tři díly, když to nedojde dál než za pointu první epizody? Kdyby u ní zůstalo, byla by zbyla nějaká iluze, že to o něčem bylo. Ty repetice vypadají na konci směšně a na závěru trojky jsem se dost nasmál. Jestli tohle je nejvíc, na co se ČT zmůže, tak to je fakt smutný. Potenciál byl obrovský, provedení nula. PS: Sice to je film s protagonistou gayem, ale to by nebyli vynalézaví čeští filmaři, aby nenašli "naprosto organický a přirozený" způsob, aby mohla nejvíc ukázat Boková, která když vylézá z vany, tak na ni musíme hodně dlouho a v celku koukat - pokud je řeč o nějakých ČT kvótách, tak tohle je jim bližší. ()
Roky tady nevznikl tak komplexní počin. Herec nesklouzává k černobílému vidění světa a nerecykluje stokrát zažitá klišé. První část skvěle navnadí a stejně ještě na závěr přijde twist jako bonus. Druhá část pro změnu nabídne brutální gradaci, která na naše poměry nemá obdoby. Bebjak vše drží pevně v rukou a ve třetí části si suverénně dojde až k mrazivému finále. Cina definitivně hraje první ligu. S1: 85% ()
„Mám novou šanci a nevzdám to! Já se nechci zakopat jako ty, já v životě něco dokážu!“ A jak řekl, tak také udělal…Opravdu mě to chytlo až na se závěrem prvního dílu, to ale nic nemění na tom, že mi tahle 3dílná minisérie utekla jako voda a povětšinu času mě bavila. Dobová atmosféra šedi, strachu, bezvýchodnosti a k tomu onen cejch, který si rodina vláčela stále s sebou, byly působivé, ale zas ne tolik, abych u toho vydržel v souhrnu skoro 4 hodiny. Ten důvod byl jinde. Ano, řeč je o perfektně napsané, a ještě lépe zahrané hlavní postavě bezpáteřní svině snažící se přežít za jakoukoliv cenu a neustále se přitom pohybující na tenkém ledu, který může kdykoliv prasknout. A ačkoliv ani Finger, Boková, Jastraban nebo Maximová nehrají špatně, Jan Cina si krade veškerou pozornost pro sebe a mě moc bavilo sledovat vývoj Standy Láníka. Ano, nějaké ty zápory se najdou, ať už jde o určité méně uvěřitelné situace, místy až úsměvnou démonizaci či silné nadužívání zlověstné hudby, ale i navzdory řečenému dám rád solidní 4*. ()
Snaha napsat třídilnou televizní inscenaci z přelomu let 1952 - 1953 je nepochybná a navíc povzbuzená řadou kvalitních výkonů mladých herců počínaje Janem Cínou v titulní úloze. Srovnatelné charakteristiky lze použít i pro Vassaryovou, Klimovou i Bokovou. Snaha scénáristy dostát zadání zplodila text sice zasazený do prostředí zahalené tváře padesátých let a upozorňující na sovětské "poradce", leč také dílo trpící křečovitostí podání a celkovou nepřesvědčivostí, která vedla místy až ke křečovitému spojování řady scén a výstupů. Démonické se v tomto podání změnilo v tezovité. V neprospěch věci. ()
Tíživá doba, sen o velkém divadle a zase jeden kus z poměrně nedávné historie, na kterou diváci slyší. A proto se k ní tvůrci opakovaně vracejí. Stanislav Láník žije v Československu na počátku 50. let. Matka údajně spáchala sebevraždu v ruzyňské věznici, otec zemřel v zahraničí v odboji. A o babičku přišel právě teď. Se sestrou, která zametá ulice, nemají zrovna nejnadějnější vyhlídky na spokojený život. Jenže Standa, ač jeho rodina nemá dobré jméno u vládnoucích komunistů, má sakra vysoké cíle. Hrát v ochotnickém divadle mu rozhodně nestačí. Chce mezi profesionály a aby toho dosáhl, klidně přijme roli, kterou napíše sám život. Nejprve se nadchne pro matematické úlohy, s druhým vysoce postaveným komunistou pak chce pláchnout „za kopečky“. Baví mě, že každý díl je krapet jiný, hlavně v případě klesajícího sebevědomí hlavního hrdiny, který si nejprve získá pár soudruhů a z toho pro sebe plynoucí výhody, do druhého „úkolu“ pak vstupuje jako zdatný manipulátor, ovšem do závěrečné epizody už kráčí coby zlomený antihrdina, který se bude neustále ohlížet přes rameno. Právě poslední díl je mírným úkrokem stranou, chvíli to vypadá, že scénář neví kudy kam. A rozhodně bych očekával hlubší vhled do přemýšlení/pohnutek/snad i výčitek hlavní postavy. Herci jsou každopádně skvělí: Jan Cina je zatraceně soustředěný, Jenovéfa Boková bravurně zvládá emočně vypjaté scény, domovník Adrian Jastraban je oplzlý a zlý zároveň, důvěryhodně se role soudruha kapitána ujal i Martin Finger. Režisér Peter Bebjak předložil atmosféru nejistoty a spoustu zajímavých postav, se kterými budeme soucítit nebo je nenávidět. ()
Bebjakova tvorba nie je dokonalá (seriáli zrejme lepšie, ako celovečeráky), no aj tak mám na ňu slabosť. “Herec” je snímok o “chameleónovi” hrajúcom na všetky strany, ktorý cez mŕtvoly, bez vnímania následkov, slúžil vlasti. Tri epizódy po 80 minút mi prídu zbytočne veľa .. ()
Perfektní překvapivá hutná záležitost. Všechny tři díly jsou velmi silné, za mě vede ten druhý. Hlavní postava je skvěle vymyšlená, napsaná a zahraná (Jan Cina úžasný a musel být požitek si takovou postavu zahrát), ale i všichni ostatní jsou výborní. Třetí díl už sice s divákem hraje trochu nefér a místy se tomu hůře věří (lehká vzpomínka na režisérův starší počin Spravedlnost), ale nakonec jsem to sežral i s návijákem. Tohle já rád. Výborná je i hudba a technické řešení. Od Babího léta z roku 2001 je to konečně další český hraný film či seriál, kterému můžu dát plné hodnocení. ()
,,Láník ! Hlavně to neposerte ! '' ---- S neustálými odchody hereckých legend do filmového nebe si, čas od času říkám, safra kdo zaplní ta prázdná místa? Je řada jmen průměrných herců, ale málo těch vyjímečných. Myslím si, že Jan Cina má už od mlada hodně dobře našlápnuto být jednou hereckou legendou. Jeho projev sleduji už delší čas a je opravdu uvěřitelný a naprosto suverénní. Padesátá léta považuji za nejodpornější období našich dějin. Zkurvení komunisté pod taktovkou z Moskvy tu na našich nejlepších lidech páchali neskutečná svinstva a zatímco třeba léta padesátá byla v USA ve znamení technologického pokroku, vývoje, výzkumu a zvyšování životní úrovně, u nás to bylo čiré peklo. Soused udával souseda, domovník lidi z baráku, neustálé schůze a všechny ty kecy o budování, posilování míru, pětiletky, překračování plánu... Hnus, hnus, hnus. Je logické, že ta doba nabízí nekonečno dramatických momentů vhodných k sepsání či zfilmování. Tady se toho chopili dosti zručně a do tří dílů nám tvůrci rozprostřeli příběh, který je dramatem, politickým thrillerem a čistokrevnou akcí. Hlavně poslední díl udržoval solidně v napětí, byť tam těch akčních příhod bylo na tak malý prostor v rámci uvěřitelnosti trochu až moc a za to strhávám hvězdu. Jinak tomu ale prakticky nelze co vytknout, herecké výkony všech byly vynikající. Nesedly mi moc ty dokumentární vkládané snímky, vždy mne u barevného filmu ruší když do toho najednou někdo šoupne něco evidentně jiného a navíc bez barvy. Zvláštní byla mrazivá hudba, jako by se do filmů z padesátek vůbec nehodila, přesto nerušila. A byl jsem vděčný, že nikdo neměl potřebu do filmu v rámci zřejmosti pouštět budovatelské písně aby divák věděl, že je to fakt z padesátých let... Souhlasím s některými komentujícícmi, že těch ,,homo'' scén se na nás poslední dobou valí trochu moc. Jasně je nová doba, shazujeme sochy mořeplavců, menšiny (někde už většiny) rozpouští policii a mají své komunity, máme intersucho největší za 500 let (aha vlastně už zase ne), do toho ta nemocná holčička Gréta a všechny ty sexuální menšiny co mají potřebu být tolerovány ve své vyjímečné odlišnosti... Všechno beru, jsem už stará struktura, ale přeci jen prosím filmaře aby ubrali. Vadilo mi to v Šarlatánovi, trochu mi to vadilo i tady ty vášnivé homo scény. Vycházejme z toho, že homosexuálové jsou stále menšinou. Ne, fakt mi tato skupina spoluobčanů nevadí , ale myslím si, že většina - majorita, nepotřebuje v každém filmu vidět jejich intimní dovádění i když je to teď moderní. Ve finále to totiž může působit zcela opačně a některé lidi to místo prudkého návalu hřejivé tolerance může začít čím dál více sštvát... ---- Obávám se, že Honzovi Cinovi teď zase bude chvilku trvat, než v něm národ uvidí nějakého hodného prince a vůbec bych se nedivil kdyby mu někdo na ulici v rámci slučování filmové role se skutečnou identitou pořádně rozbil hubu (což bych mu pochopepitelně nepřál :- ). Mohlo by jej ale hřát, že je to důkaz, že toho svého herce dal na jedničku. Dávám za 5 zlatých šperků. * * * * * () (méně) (více)
Jan Cina je bezesporu jeden z největších talentů svý herecký generace, 'Herec' ovšem trpí neduhy, který jsou typický takřka u všech českých historických filmů či seriálů – tedy jak přes kopírák generickou stylizací a monotematickou koncepcí, která dost vágně interpretuje náturu minulýho režimu.... queer tématika je prakticky nevyužitá. ()
Jan Cina v této čtyřhodinové nemilosrdné jízdě potvrdil, že právem patří k nejlepším hercům své generace. Ne nadarmo se tento snímek jmenuje Herec. Režisér Peter Bebjak se této třaskající látky zmocnil s obrovskou suverénností a Herec překračuje jakákoli česká omezující měřítka. Režisér s pomocí výtečného kameramana Martina Žiarana vytvořil hutnou atmosféru stalinistického Československa, kdy si nikdo nemůže být jist, zda nepadne do rukou obávané Státní bezpečnosti. Martin Finger a Adrian Jastraban tu hrají dost odpudivé postavy, ale králem je tu zmíněný Jan Cina, který během necelé čtyřhodinové stopáže nesleze z plátna. A to ani nemluvím o mrazivém závěru, který vám patřičně plivne do obličeje. Jasný český král letošního roku. ()
Technicky dokonalé včetně kostýmů, exteriérů, interiérů, dobové atmosféry a i hereckých výkonů. Nicméně příběh je trošku vykonstruovaný a chvílemi až "překonstruovaný". Možná by tomu pomohlo, kdyby si to tak úporně nehrálo na realitu, ale vzneslo se do náznakui stylizace. Takhle jsem tomu chvílemi přestával věřit. ()
Obsazení i herecké výkony mi přišly kvalitní a vlastně mě i celkem bavilo na to koukat a sledovat, kam se to celé vyvine - s tím, že některé dějové zvraty mě překvapily (jiné mi ale přišly hodně předvidatelné). Za sebe mám ale problém s tím časovým zasazením děje - osobně mi tyhle moderní filmové návraty do historie nedávají smysl a považuji je veskrze za zbytečné (takto jsem kupříkladu před lety vnímal i snímek 3 sezóny v pekle zasazený do podobné doby) - jednak se podle mě vlamují do dávno otevřených dveří a bojují dávno vyhrané bitvy a jednak podle mě naše přítomnost přetéká bezpočtem dostatečně zajímavých námětů (zastávám dokonce názor, vyjádřený částečně v manifestu Dogma 95, že film by se měl odehrávat v přítomnosti, tedy v roce, ve kterém je natočený - byť si uvědomuji, jak výstředně musí na většinu lidí působit). Za sebe tedy osobně říkám této sérii ne; navíc mi to nepřijde filmařsky zas tak invenční, jak zde někteří tvrdí. ()
Scenáristé příliš tlačili na pilu, ve snaze udělat z podsvinčete pořádnou svini, stvořili neuvěřitelnou postavu. Hlavní hrdina nemá žádnou kladnou stránku, je tudíž naprosto nepochopitelné, že má přátele, milující sestru a dokáže ošarmit (čím?) dva muže, kteří by se s někým takovým rozhodně nemuseli zahazovat. Škoda, neboť režijně je minisérie velice dobrá. Cina je mi sice extrémně nesympatický, ale musím uznat, že má unikátně široký rejstřík funění. Boková, Finger a Jastraban sice nejsou kovaní funiči, ale zase oproti Cinovi skvěle hrají. Cina bohužel roli nezvládá, naprosto selhal při propracování psychologie Láníka, takže zbyla jen oživlá fotografie, která funí a bezemočně koná. Na českou tvorbu prohrabující se v bahně padesátých let se však jedná o poměrně kvalitní počin. Samotné politiky je zde poskrovnu, jen proniká životy všech aktérů, oč nenápadněji a plíživěji, o to nezvratněji do nich zasahuje. Největším přínosem této minisérie pro mě bylo seznámení s Jurajem Dobrakovem, jehož hudba velmi lahodila mým uším. ()
Reklama